La Bella Mafia.
Varför hände detta vår familj? Det är på grund av Michael!
Carolla. Våra män och våra söner är döda på grund av honom.
Jag vill inte dö som Freddy! Jag kan inte.
Jag är för ung för att dö.
Sluta! Det är fars ring.
Vi får inte strida inbördes, vi måste förenas.
Vi ska hata dem som gjorde detta.
Vi ska be om rättvisa.
Och glöm inte, bland dem som gråter och kysser våra händer-
- finns den som mördade våra kära.
Fäll ner floret.
Du har gjort många upprörda. Ingen i USA samtyckte-
- till mordet på barnen.
Jag svär att jag aldrig beordrade...
Jag kommer med kondoleanser från Don Lucianos vänner i USA.
Tack för att ni kommer till Sicilien.
Ursäkta.
Ge oss Lucianoföretagens överlåtelse- papper om kvinnorna ska få leva.
Har du inte tagit nog?
Nej. Gör som jag säger, annars dör de nästa gång.
Alfredo var en underbar man. Mitt djupaste deltagande.
Tack.
Mitt deltagande.
Om ni behöver nåt, står jag till er tjänst.
Han var en god vän.
Begravningen var som en parad.
Säg till Moreno att jag ska härifrån.
Jag nämner namn i rätten om de inte ordnar det.
Jag får dödshot. Castellano! Han skulle aldrig dödat barnen.
Det gjorde han inte. Jag gjorde det åt dig.
Du är galen. Jag önskar att jag aldrig hade träffat dig.
Far, säg inte så till mig.
Säg? Jag förbannar dig! Du är inte min son!
Stackars Giorgio. Inget värd för nån. Men han hade i alla fall en hjärna!
Vill du veta vad Giorgio kände? Han var en fånge hela sitt liv.
Nu är det din tur. Farväl, far...
- Du kommer inte att se mig igen. - Nej, Luka. Kom tillbaka!
Du har befogenhet. Skriv under!
Igen.
Och de amerikanska företagen?
Jag har inte pappren här. Jag behöver tid för att ordna dem.
24 timmar.
Jag är i graven med Don Roberto och barnen. Det finns ingen plats.
- Förlåt mig. - Det är jag som ber om förlåtelse.
Hela mitt liv har jag älskat dig. Jag har aldrig älskat-
- nån annan än dig.
Jag har älskat dina barn, som vore de mina egna.
Jag skulle ha gått i döden för dig.
Min käre vän.
Jag har tvingats göra en del saker. Fruktansvärda saker.
Jag är orolig för dig.
Mario...
Förlåt mig.
Tjänstefolket ger sig av.
Toppen, tjänstefolket ger sig av.
Alla Palermoföretagen har gått upp i en grupp som leds av Castellano.
De har till och med tagit Sophias boutiquer.
Menar du att det saknas miljontals dollar-
- och att vi ska acceptera det? Varför kan vi inte kämpa emot?
Far gav Domino fullmakt-
- och han har skrivit under allt. Det är bedrägeri.
- Advokatkräket har skinnat oss. - Varför gör han så mot oss?
Vi kan pressa honom, gå till fars vänner...
Vänner?
Vilka vänner? Läs, Moyra.
Varenda en av dem har del av vår förmögenhet.
Då går vi själva till Domino.
- Sophia, du anar inte vad som skett. - Sophia, han stal miljoner.
Han är död. Mario Domino är...
Sophia, ta pistolen.
Försvinn härifrån!
Mor...
Iväg med er!
Tillbaka till huset, nu!
Hon dödar trädet.
Mor, vem skjuter du på?
Carolla.
Jag tror hon har blivit galen. Det har varit för mycket för henne.
Det har det för oss alla.
Moyra...
- Ge henne inte fler. - Har hon träffat än?
Domino har mutat en i rätten. Det finns en pistol under en stol.
- Till vad? - När Carolla sätter sig i vittnesbåset.
Säg inte det.
- Mor vill göra det. - Jag måste härifrån.
Nej! Jag följer med mor till domstolen.
- Hon klarar det inte själv. - Jag följer med.
Nej, Rosa. Sophia, jag förstår att du vill ha rättvisa.
Jag kör bilen, men Rosa får inte följa med.
Idag skulle ha varit min bröllopsdag. Säg inte vad jag inte får.
Vi åker allihopa.
Det står inget här om Lucianos företag i USA
Vi hade ett avtal och vi höll vår del.
Inga vittnen till åklagaren. Inte en enda Luciano som kan vittna.
Domino sköt skallen av sig.
Änkan måste ha pappren. Ge mig bara lite tid.
Jag kan ordna dem.
Du! Var glad att vi beskyddar dig.
Du står under Castellanos beskydd, av respekt för din far.
- Carolla hotar att peka ut oss. - Gör dig av med honom.
Vi vill avsluta Lucianoaffären.
Hej! Vill du ha lift?
Nej, tack.
Visst är det vackert.
Underbart, men varmt. Vill du ha nåt att dricka?
Ja, tack. Är du från Amerika?
- Ja, jag har varit här två dagar. - Jag är från New York.
- Vad heter du? - John Taylor.
Luka Carolla. Skål.
- Är du student? - Ja. Och du?
Jag är mördare. Maffiatorped.
Den var bra. Mördare...
Jag vill tala med min advokat!
Jag vill ange Lucianobarnens mördare!
Jag har rätt att tala med min advokat!
Håll käften!
Ni har ingen aning. Ni känner inte sorgen.
Ni upplever inte vår familjs sorg, eller hur?
Ni vill bara visa vår sorg på TV.
- Vad sa hon? - "Ingen ros utan taggar."
- Tack för er vänlighet. - Tack så mycket.
Moyra...
Tappa väskan och böj dig ned. Pistolen är under dig.
Herregud...
- Ta upp den med mors scarf. - Nej, byt plats med mig. Jag vill inte.
Jag gör det.
Ge den inte till mig.
Herregud, du dödade honom!
- Jag sa att jag inte ville köra. - In i bilen, låt honom vara.
Moyra, hjälp oss!
Ska ni ta med honom i bilen?
Vad glor ni på?
Försvinn!
Bort med er!
Du såg inget!
- Vi skulle tagit honom till sjukhuset. - Du skulle inte ha kört på honom.
Det är fel att använda det här rummet.
Vi var tvungna att lägga honom nånstans. Jag vill inte att han snokar.
Men det är barnens rum. Det är inte rätt.
Kom nu, Rosa.
Låt honom sova.
Vem ska berätta att vi har nattgäst? Inte jag i alla fall.
- Hur mår du? - Hon mår bara bra.
Vi var så oroliga. Vi ringde till polisen och rätten. Vad hände?
Mitt skott dödade honom inte.
Det var nån annan som gjorde det, så de lät mig gå.
Sophia, snälla... Vi måste åka till New York.
Jag kollar flygavgångar. Vi är inte säkra här.
Det är sant, vi har inget kvar. Vi har förlorat allt.
Det gör mig ont att se Don Lucianos änka och familj hemlösa.
Hemlösa? Det räcker inte med att du tagit-
- allt vi äger, nu vill du ta taket över våra huvuden också.
Ni får Villa Rosa i utbyte mot allt Lucianos amerikanska innehav.
Om ni vägrar...
Ut, era jävlar! Lämna oss ifred! Jag menar det!
Ut härifrån, annars skjuter jag. Den är laddad.
Lek inte med mig. Det finns ingenstans att gömma sig i Palermo.
Ta mitt erbjudande.
Ge mig resten av företagen, så får ni bo här, under mitt beskydd.
Rosa är ett vackert barn. Jag kan ordna ett passande äktenskap.
Livet går vidare, om ni vill.
Och kom inte tillbaka!
- Helt otroligt! - Vad ska vi göra nu?
Ta ett tidigare plan.
- Nej, nåt är fel. - Varför kan vi inte bara dra?
Jag kan nog inte göra om det där och jag skadade fingret på avtryckaren.
Tyst.
Castellano har inte de amerikanska företagen, men tror vi har dem.
Hamnarna, lagren och bensinkontrakten.
Han vill ha kasinona.
Har ni lagt honom i mina barns rum?
Förlåt, han hoppade ut framför bilen.
Ta reda på vem han är och gör er av med honom.
- Hans ryggsäck är nog kvar i bilen. - Hämta den.
Han är säkert bara en student.
En flygbiljett. Han heter John Taylor.
Han är på semester. Det är en returbiljett till New York.
Just nu kan vi bara lita på oss själva.
Sophia, det är polisen.
Vi tar hand om honom senare.
Moyra, det är polisen. De vill tala med oss.
Titta, Teresa. Den här var i ryggsäcken.
Hundratals dollar och den här.
Vad tror du det är?
Vi kommer. Ett ögonblick.
Fru Lucianos attack på Carolla förvirrade alla i rätten-
- så att mördaren kom undan.
Blir hon åtalad?
- Mercedesen utanför, sågs vid rätten. - Min svägerska körde oss.
Visst är det märkligt. Ni prioriterar att hitta kräket Carollas mördare.
Mina pojkar hade aldrig gjort nåt ont.
Deras enda brott var att de var Don Lucianos barnbarn.
- Han åtnjöt tydligen stor aktning? - Jaså?
- Men inte från er? - Han kunde inte beskydda sin familj.
- Ni önskade träffa oss. - Ja, ni var vid rätten.
Ja.
Vi tror att Carollas mördare var klädd till munk.
- Såg ni nån i munkkåpa? - Nej.
Ingen alls.
- Då så, tack så mycket. - Ingen orsak.
Vill ni be signora Luciano träffa mig imorgon bitti?
Självklart.
Och ni får givetvis inte lämna Palermo.
Er familjs kontakter...
- Ledde till mina barns död. - Alla har rätt till rättvisa.
Maffian har egna lagar och skipar egen rättvisa.
God eftermiddag.
Teresa, han är inte där. Jag har letat överallt.
- Moyra, ryggsäcken är borta. - Herregud.
- Vi måste berätta för Sophia. - Nej. Om han dödade Carolla-
- ... vad gör det oss? - Det är sant. Vi borde tacka honom.
Så här dags imorgon är vi i New York.
Luka gjorde det. Han sköt honom i rätten.
Jag vet att grabben är galen.
Jag lovar att vi ska ta hand om honom.
Jag ordnar det själv. Jag tar mig an änkorna.
Jag säger ju att Luka gjorde det. Jag ser till att göra mig av med honom.
Jag förstår.
Har du varit i Villa Rosa hela tiden? Jag tror dig inte.
Jag kunde ha dödat dem.
Det hade varit lätt. Kanske gift igen.
Har du läst Romeo och Julia?
Efter ett par klunkar kommer magsmärtan.
Du är galen.
Nej, du är galen. Du talar för högt, Castellano.
Du förrådde mig.
Tänker du döda mig?
Tänker du göra det själv?
Med denna kyss... dör du.
Mor...
De har tagit Villa Rosa, Sophia. De har tagit allt.
Mor, sa far nåt om de amerikanska företagen?
Vi kan använda dem, mor, för att skaffa information.
Lyssna på mig. Se på mig!
Vem litade far på i USA? Vem har dokumenten?
Vito Giancamo. Han var precis som far.
Vad menar du?
Han stod utanför organisationen. Om det är nån, är det Vito.
- Jag kan ringa honom. - Vi åker till USA först.
Kom.
Tack.
Nej, jag vill ha den.
Hon försökte ta min jacka.
Jag kan gå snabbare än den där hissen.
Mor kan bo på mitt rum. Rosa, visa henne var det är.
Och du får bo med Moyra, i ditt rum.
Sophia, du får gästrummet.
Är det här badrummet?
Rosa, kan du gå och skaffa nåt att äta?
- Snart, mamma. - Nu, Rosa.
Vad är det med din lägenhet, Teresa?
Jag öppnade kranen och vattnet sprutade överallt.
Varför bor vi inte på Four Seasons, Carlyle eller Hilton?
- Vandrarhem vore bättre än detta. - Vi håller ihop. Det är säkrast.
Okej, men så snart jag får min andel, drar jag härifrån.
Först talar vi med Antonio Moreno. Han var den enda far litade på-
- och den ende vän han hade i organisationen.
- Moreno kan ge oss råd. - Hur många rådgivare ska vi ha?
- Vi har redan familjen Giancamo. - De är inte med i organisationen.
Vito kan inte säga vad vi ska göra.
Vi vill själva styra företaget.
- Vi vill sälja, men under vissa villkor. - Vilka villkor?
Vi ska ha namnen på dem som beordrade morden.
Det är enda anledningen till att vi är här.
Jag är bara här för min andel. Kasinona är värda miljoner-
- och jag har gjort min insats.
Det var jag som hade hagelgeväret och jag som fick ut oss ur Palermo.
Har du inget att säga?
- Rosa följer mitt beslut. - Nej, jag gör som jag själv vill.
Det här blir intressant. Vi har visst tagit av silkesvantarna.
Jag hann aldrig tacka för att du tog hand om mig.
- Studerar du fortfarande? - Jag ska ta över fars företag.
Hur gammal är du, John? - Jag är 21.
Hur gammal är Rosa?
- Visst är hon vacker? - Mormor...
- Smaka, om du vill. - Gärna.
Det är väldigt gott. Det är det godast jag har smakat.
- Vad är det? - Minnen.
Din hud är så mjuk. Den är som sammet.
Gråt inte. Snälla, gråt inte.
- Han är sen. - Inte så farligt.
Det här är karma. Här hade jag min första träff med Alfredo.
Jag vill inte höra det nu.
Där är han.
- Signora Luciano. - Det här är Teresa, Alfredos änka.
Min son Michael.
- Vill ni ha kaffe? - Nej, tack.
Graziella Lucianos underskrift krävs för att öppna värdeboxen.
Hon tackar för att ni beskyddat hennes arv.
Don Luciano var en god man, och han är saknad.
- Hjälper ni oss? - På alla sätt jag kan.
Vi vill ha namnen på dem som beordrade morden.
I vilket syfte?
Jag menade vad jag sa, men ni ber om det omöjliga, för jag vet inte.
Även om jag gjorde det, skulle jag råda er att vänta ett eller två år.
Gör nåt då, men inte nu. Det är för farligt.
Vi tackar för er vänlighet.
Var försiktiga, signora. Blodsugarna är redo.
Vi är hemma!
Gissa vem som är här.
Minns ni John Taylor, från Palermo.
- Vad vill du? - Jag ville bara tacka er.
Det var snällt, men det stämmer inte.
Vi tittade i din ryggsäck.
- Jag är ledsen, Sophia. - För vad?
Mina pengar och kreditkort blev stulna på en bar.
Nån sa att jag kunde få en biljett hem, plus 500 dollar.
Jag väntade utanför rätten och fick ett paket jag skulle göra mig av med.
Jag visste inte att det hade med honom att göra.
Pietro Carolla.
Eftersom jag var amerikan skulle de inte förhöra mig. Jag skulle kasta...
- Kåpan. - Och pistolen.
Jag fick dem av den där mannen och sprang därifrån, och sedan-
- vaknade jag upp i ert hus. Polisen kom, jag blev rädd och stack därifrån.
Jag ville inte skrämma er genom att komma hit.
Jag vet att ni kan ange mig, men jag står i skuld till er-
- och jag vill betala tillbaka.
Låt oss äta middag.
Käre Gud, vi tackar dig för maten, och för att du fört oss samman.
Det är självklart kopior. Vi har kvar originalen.
Antonio, innan vi skriver under, vill vi ha namnen.
Vi vill ha namnen på dem som beordrade morden.
Don Roberto Luciano, Constantino Luciano, Alfredo Luciano-
- Fredrico, Enzo och mina barn, Roberto och Nunzio Luciano.
Ge mig ett par dagar, så kontaktar jag er. Tack för er tillit.
Tack, Antonio.
Adjö.
Hej, Johnny Blue Eyes, vad tycker du om den här?
Jag fick några på Sophias lager.
En attraktiv kvinna som du, kan få vem hon vill.
- Jaså? Gillar du äldre kvinnor? - Hur så? Gillar du yngre män?
Jag gillar alla sorters män, men tills nyligen har jag inte haft möjligheten.
Tror du Rosa glömt att vi skulle fika?
Har nån sagt att du har vackra ögon?
Bli inte generad.
Var är mor?
Varför kallar du henne mor, sötnos? Du är inte medlem i familjen än.
Även om jag vet att Rosa gärna skulle vilja det.
Jag går väl och byter om då.
Rosa, din pojkvän väntar. Jag har värmt upp honom åt dig.
Vill du dricka kaffe med mig?
- Vad är det. Är nåt på tok? - De är änkor, allihopa.
De tänker inte på att jag skulle bli brud.
- Hade du slöja? - Ja.
- Och en blomsterkrona? - Vita rosor med pärlor.
- Ibland på kvällen... - Fortsätt. Berätta.
Jag tog på mig den och lade mig på sängen. Med skor och allt.
Som Julia. Känner du till Shakespeare?
Självklart.
Kan du visa den för mig?
Rosa! Lämna oss ensamma. Lämna oss ensamma!
- Vad gör du? - Du förstår inte.
Du hade blivit en så vacker brud. Jag är så ledsen, Rosa. Så ledsen.
Hur mår du?
Att se henne gör att man minns allt.
Stackars Sophia, och hennes små pojkar
Tänk inte på det. Var inte ledsen.
Teresa, tala med mig. Du vet att du kan lita på mig.
Vi har fått överlåtelsehandlingarna. De ska sälja allt Lucianos-
- amerikanska innehav.
De borde lyssna på en intelligent kvinna som du.
Ingen visade mig uppskattning. Jag skötte företaget åt min man.
- Du borde sköta det igen. - Jag vill det, men vi har inga pengar.
Jag har lite arvspengar från min far.
Det vore en ära om du tillät mig hjälpa dig.
Varför? För Rosas skull?
- Nej, för din skull. - Vad är det du vill?
Bli delägare.
Mor, tänk om jag kunde skaffa pengar till att driva företagen vidare.
Du skulle inte leva länge nog.
- Vad menar du? - Du är nästan 40 och jag är över 60.
Vad har det med saken att göra?
- Jag lever fortfarande. - Öppna inte.
- Det är Johnny. - Jag öppnar.
Mor, Teresa och jag har pratat.
Det finns marker för miljoner i min gamla lägenhet.
Freddy använde dem till privat spel. Och vi saknar ju likvida medel.
Jag vet hur vi kan få tag på dem.
Hej!
Vad vill ni?
- Du vet vad vi vill ha! - Släpp henne, ditt kräk!
Gör henne inte illa!
- Jag vill ha pappren! - Sluta!
Håll käften, sa jag!
Muddra dem.
Gud...
Här är den. Moreno... Benjamin Moreno.
- Känner du till honom? - Det är Antonio Morenos bror.
Det är grönt.
Ni börjar göra rent i lägenheten.
Det kommer att gå bra. Lita på mig.
Håll käften!
- Vad ska du göra? - Gå upp och hjälp dem göra rent.
- Vart ska du ta dem? - Jag dumpar en i hamnen.
- Morenos bror borde till sjukhus. - Jag följer med.
Nej, stanna här och städa undan blodet.
Och öppna inte dörren.
Du har blod i ansiktet.
Min fars hus på landet är tomt. Vi borde åka dit, här är för farligt.
Älska mig, Sophia, det är allt jag ber om.
Vilken röra!
Tänk att Johnny räddade oss. Han kan hantera en pistol.
- Kan vi inte gå till polisen? - Nej.
Är du inte riktigt klok?
Vi är alla delaktiga i mord.
Vi ska ta reda på vem som skickade dem.
- Jag måste träffa Moreno. - Ännu en god idé.
Vi varnade dig, men du lyssnade inte. Vi blev nästan dödade.
Jag gjorde vad jag trodde bäst.
Du gick till Moreno, som säkert var den som beordrade morden.
Ingen ska få ta nåt ifrån oss igen.
Ingen ska skrämma oss igen.
- Jag tar över nu. - Jag är familjens överhuvud.
Johnny hjälper oss.
Nej, jag vill inte tala med honom. Det var bara en fråga.
Ja, han erbjöd mig jobb som croupier. Okej, tack.
- Teresa! - Ja?
Jag hade rätt. Nickie Diamond styr kasinot-
- och det svinet bor i min svit.
Det är bra, för då kan jag lätt komma in.
- Är markerna säkert kvar? - Självklart.
- Hur fick du dina ärr? - Motorcykelolycka.
Jag har nycklarna till fars hus.
Det verkar som du och Teresa tänkt på allt.
Jag gör det inte för Teresa, jag gör det för dig.
Snälla, dra dig inte undan från mig.
Snälla, gör inte så.
Mor vill att vi ska skynda oss.
Det är inte som du tror
Sophia... Svara.
Hallå. Det är jag. Nej, det är inte olägligt.
Jag väntar här. Inga problem.
Ja, alla är här.
- Vem var det? - Polisen från Palermo.
- Var är han? - Här. Han vill tala med oss.
- Är du säker på det här? - Ta väl hand om mor.
- Farväl, Sophia. - Sophia, kan du inte ändra dig?
Jag vill inte göra polisen misstänksam.
Du har adressen till fars hus.
- Jag kommer dit. - Jag älskar dig.
Kom ihåg att de har övervakningskameror.
Kom med väskorna när ni ser att det är dags.
Rosa visar hur ni ska göra. Se till att hon inte försvinner.
- Vi klarar det, mor. - Teresa.
Jag kommer. Håll ett öga på henne.
Inga vanliga spelare kan komma hit upp.
Ring på, Moyra.
- Varför? - Gör det.
- Vem är det? - Det är jag, Moyra.
- Jag tänkte hämta min kläder. - Det finns inget här som tillhör dig.
Fel. Allt tillhör henne.
Jag har inga kontanter här.
Precis, Nickie, du vet inget. Vad har vi här då?
- Ser man på. - Jag kan inte kombinationen.
Öppna det.
- Jag har inga kontanter. - Upp med dig!
Öppna det!
Och försök inga tricks. Jag känner till alla.
Öppna det, lugnt och försiktigt.
Det var väl inte så svårt?
Inte så illa. Och varenda en är värd flera tusen.
Här, Nickie. Köp ett par byxor.
Fru Luciano. Ni besökte Tony Moreno i går.
Ja, med signora Luciano. Vi var där i en timme.
De åkte på konsert.
- Känner ni Benjamin Moreno? - Morenos bror?
Jag har aldrig träffat honom.
Det får ni aldrig göra heller. Hans kropp hittades i går.
Den var skild från huvudet. Ett annat lik hittades-
- ... i bagaget på samma bil. - Jag förstår inte.
Enligt Moreno var det nån slags vendetta mellan era familjer och...
Du vet kanske inte att min familj blev mördad?
Signora, jag tror att mannen som dödade era barn-
- kom till New York under namnet John David Taylor.
Har ni träffat nån med det namnet?
Hans namn är Luka Carolla. Han är Pietro Carollas adoptivson.
Vi tror att han inte bara mördade dina barn, men även adoptivfadern-
- och en ung liftare, John Taylor.
Den här bilden togs utanför det här huset för två dagar sen.
Har du sett honom?
Hotar han er? Se på mig! Svara mig.
Han har inte varit här.
Är det här anledningen till att du är tyst? Det är de pengar Carolla gömt.
Som ende arvinge, är Luka Carolla mycket rik.
Om du skipar rättvisa själv, är du inte bättre än han är.
Jag föreslår att du hjälper mig hitta honom.
Jag beklagar. Jag kan inte hjälpa er.
Svär du på att Luka Carolla inte varit här?
- På mitt liv. - Okej. Då återvänder jag till Palermo.
- Tack. - Må Gud beskydda er.
Hej sötnos. Tre miljoner dollar.
En miljon, två gånger om.
Utan mr. Diamonds godkännande kan jag inte växla dem.
Ring till honom. Vi är mr. Lucianos flickor.
Han har spelat privat i sin svit hela kvällen. Svit 21. Ring honom.
Det är okej. Betala.
Kolla så allt är bra med mr. Diamond.
Vi måste verkligen gå, mormor. Herregud, vi vann!
Herregud, hon vann.
Jag sa ju att du inte skulle ta med henne.
Mr. Diamond?
Herregud.
Vann du jackpot, raring?
Nej, det var han. Kom mormor.
Vi lyckades!
Fem miljoner!
Vad sa Nickie? Tänkte han söka upp mig?
- Oroa dig inte för honom. - Jaså, band du honom rejält?
Permanent.
Bilden gör henne inte rättvisa.
- Hon är mycket vacker. - Och hon var nästan brud en gång.
Hon är duktig på att laga mat, och som du sa, mycket vacker.
Jag ska tala med min son.
Michael är en viljestark ung man, och om jag ska vara ärlig tror jag inte-
- han överväger nåt så långtgående som äktenskap, utan incitament.
Men han blev betagen av dig. Du är också en mycket vacker kvinna.
Tack, men jag kan inte ge er barnbarn.
Men jag kan ge er ett incitament.
I gengäld för ert beskydd, får ni tillgång till Carollas förmögenhet.
Det är ju skillnad. Vi har en överenskommelse, signora Luciano.
Ni får använda min bil och chaufför om ni vill.
- Tack så mycket. - Får jag behålla det?
Ja, det är till er son.
Adjö.
- Signora. - Michael.
- Ska du gå? - Ja, hoppas vi ses snart igen.
- Hur gammal är hon? - För gammal. Sätt dig.
- Hon heter Rosa. - Vem är det?
Din blivande fru. Titta, hon är vacker.
Hon är även en Luciano, och deras företag plus Carollas förmögenhet-
- kan vi bara inte tacka nej till.
Sophia är här.
- Det måste vara värt miljoner. - Minst.
Hur länge har hon varit här? Sophia!
Sophia... Vad tycker du om mitt hus?
Jag älskar det.
Det är ett palats, Johnny. Är han inte söt, Teresa?
Jag har lagat middag. Jag behöver din hjälp.
- Kan du hämta vin? - I källaren. Strax tillbaka.
- Har du en vinkällaren? - Jag har allt.
Han heter inte John Taylor-
- utan Luka Carolla, Pietros son. Enligt Pirelli har han inte bara-
- mördat sin far, utan även mina barn.
'89, min fars bästa. Har de berättat om kasinot, Sophia?
Vi sparar historierna till efter maten.
Låt oss kvinnor sköta matlagningen.
Det känns som vi är en riktig familj.
Fortsätt le, han kommer ner.
Moyra. Prata en massa, som du brukar.
Le, Teresa.
Nej, i högsätet.
Du måste sitta i högsätet i din fars hus.
Jag kan hjälpa till i köket.
Nej, Rosa. Jag hjälper mor. Sätt dig ned.
Räcker det?
Det är Johns.
Den här är till Johnny.
- En skål... - För Johnny.
Jag vet inte om jag klarar mer.
Du använde inte tillräckligt.
- Det är mer i den här. - Herregud. Följ med mig.
- Mer vin, Luka? - Nej, jag mår inte så bra.
Bind honom vid stolen. Rosa, du tar benen.
- Nej. - Gör det!
Låt henne vara. Jag gör det.
Är det en lek?
Det här var mina barn.
Du är Luka Carolla. Visst är det här Carollas hus? Svara mig!
Mitt namn är Luka.
Lyssna på honom. Jag tror vi skickat honom till helvetet.
Du piskade mig. Piska mig igen!
Det här är vansinnigt. Om ingen annan stoppar det, gör jag det.
Rosa...
Vem är där? Är det du, Rosa?
Rosa är inte här. Bara jag är här.
Sophia, vi kan ta allt. Du och jag.
Vi kan döda allihop, så är allt vårt.
Det finns miljoner här. Jag har nycklar till kassaskåp-
- med mer pengar än du föreställa dig.
Lyssna på mig.
- Vem dödade familjen Luciano? - Hur vet jag att jag kan lita på dig?
För att jag älskar dig, Luka.
Kyss mig då.
Du är så vacker, och du har djävulen i dig. Jag har sett det.
Ge mig namnen!
Och barnen...
Berätta om barnen.
Jag tänkte sticka ut deras ögon, men de såg mig inte.
De såg inte djävulen i min kropp.
Han är fortfarande i mig.
Han dödade dem. Luka dödade dina älskade.
Min älskade? Var har du fått tag på den?
Berätta. Vem gav dig den?
Snälla, berätta.
Min mor...
Begrav honom ordentligt.
- Sophia, vi vill säga nåt till dig. - Vad?
Vi får aldrig yppa vad som hände med Luka Carolla här.
Vi hade rätt till rättvisa. Vi förtjänade den-
- men du betalade det högsta priset. Du har hans blod på händerna.
Vi vill be dig att bli familjens överhuvud.
I min makes namn, bär denna ring.
Jag kallade till det här mötet för att undvika ytterligare blodspillan.
Vi hade inget med morden att göra.
Vi tror att Moreno och Castellano var de enda inblandade.
Och vi går ed på, att Moreno kommer att tas omhand.
Så bed till Gud, att denna vendetta är slut.
Och vi är beredda att betala generöst för era företag här i USA.
Tack, men jag kan inte acceptera. Det här är Rosa, min systerdotter.
Alfredo Lucianos dotter. Vi är glada att tillkännage-
- att hon ska gifta sig med Michael Giancamo-
- och vi ber er att vara gäster vid deras bröllop.
Ni vill säkert fira att Lucianos änkor har-
- en mäktig välgörare, som inte bara säkrar de amerikanska företagen-
- utan även vill se till att de som togs från oss i Palermo, återlämnas.
Kanske som en bröllopsgåva.
De är ett vackert par. Carollas förmögenhet blir hennes hemgift.
Hon är så ung. Kanske vi kan vänta.
Jag tycker om honom. Och vi behöver beskyddet.
Jag vet. Men Giancamo vet inte vad du tänker göra.
Självklart inte.
Vi är bara fem oskyldiga och sårbara kvinnor som arrangerar ett bröllop.
Utan Giancamo hade de inte klarat sig en månad.
Hon ville få mig att kyssa ringen, som en utnämnd Don.
Hon har onda ögon. Titta på henne.
Ursäkta.
Jag spillde det nästan över Michaels far.
Han tittar på mig.
Vito Giancamo har varit änkling i många år.
- Jaså? - Han verkar intresserad av dig.
- Han är ju gammal. - Han skulle ta väl hand om dig.
- Tror du? - Det tror jag.
- Jag pratar med honom. - Han är inte så gammal. Till Muzetti?
Ja.
- Han blir den förste som går. - Bra.
Det var inte meningen att spilla champagne på dig.
Sophia. Mor. Signor Muzetti måste tyvärr gå.
- En sista skål för familjen Luciano. - Nej, tack.
Det har varit en så minnesvärd dag.
Det är en dag vi aldrig glömmer.
- För det unga paret. - Tack.
Och för dig, signora Luciano. La Bella Mafia.
Tack.
Det har varit ensamt sen Freddy dog, men nu är det mycket bättre.
La Bella Mafia.
Michael...